Tekstityksen versionumero: 1.1 Päiväys: 06.08.2013
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: Mr.Mystery, juzkaaz, Otukka, -
Snagglepuss, Seasick, jazzzombie ja VierasTalo
Oikoluku: Snagglepuss
Teitä vastaan on huudettu 19 miljoonaa. 20 miljoonaa puntaa.
20 miljoonaa huudettu.
- 21 miljoonaa huudettu takaa. - On olemassa Rembrandtin maalaus.
Sen nimi on "Myrsky Galilean merellä". Hän on siinä.
Rembrandt on itse maalauksessa.
Hän on myrskyn silmässä katsoen suoraan kohti, -
mutta häntä ei voi nähdä. Maalaus on nimittäin varastettu.
Useita maalauksia on varastettu. Ne ovat yhä kateissa.
"Leijonalauma", joka on tässä vasemmallani. Lähtöhinta on tuhat guineaa.
Maalauksen saattoi ennen varastaa kuka tahansa. Asetta ei tarvittu.
Tarvittiin vain hieman voimaa sekä kanttia, -
ja homma oli hoidettu.
Eipä onnistuisi nykyään.
Yritys ei kestäisi moisia menetyksiä, -
joten nykyään on varotoimenpiteitä ja turvatoimia.
On olemassa menettelytapa.
Laukkutarkastuksia, hälyttimiä, skannereita, läpivalaisulaitteita ja kameroita.
- On myös harjoituksia. Ensimmäinen ohje on: - Älkää leikkikö sankaria.
Tämä on ryöstö.
Yksikään taide-esine ei ole ihmishengen arvoinen.
Hyvä ohje. Yksikään taide-esine ei ole ihmishengen arvoinen.
Siltikin, kun tapahtuu tapahtuma -
tai tilanne, meidän tulee ottaa kaikkein arvokkain esine tai esineet -
ja viedä ne turvaan.
Eli pikapudotusluukun kautta aikaviivesuojattuun holviin.
Muuta ei oikein voi tehdä.
Siis jos haluaa ihmisiä huutamaan kohteita.
Kun haluaa saada pääkohteesta 25 miljoonaa puntaa, -
haluaa todella ihmisten huutavan.
650 000 puntaa.
Myyty numerolle 88. Onnittelut, rouva.
Pidämme nyt pienen tauon.
Kun jatkamme, päämeklarimme Francis Lemaitre -
johtaa huutokaupan Goyan "Noitia lähdössä lentoon" -teoksesta.
Kiitos paljon.
Ilmoitamme poliisille suurista osallistujamääristä, -
ja meillä on jopa entisiä Ukrainan armeijan sotilaita ulkona autossa -
siltä varalta, että jotain tapahtuu. Tai niin ainakin väitetään.
Simon, tuletko? Aloitan pian.
HÄVISIT
On tietenkin niin, että kun me nostamme panoksia, rikolliset tekevät samoin.
He eivät vain pölähdä paikalle. Meillä on varotoimia, heillä suunnitelmia.
He tekevät taustatyötä. He ottavat selvää kameroistamme, skannereistamme -
ja entisistä Ukrainan armeijan sotilaista. Jotkin asiat eivät silti muutu.
Tarvitaan yhä voimaa ja kanttia.
Hyvää iltapäivää, ja tervetuloa Delancylle.
Meillä on suuri kunnia myydä Francesco de Goyan upea teos -
"Noitia lähdössä lentoon".
Hän on modernin taiteen isä ja ensimmäinen ihmismieltä maalauksilla tulkinnut.
Aloitetaan viidestä miljoonasta punnasta.
Kiitos, herra. Avaushuuto on viisi miljoonaa puntaa.
Viisi ja puoli. Kuusi miljoonaa.
Kymmenen miljoonaa huudettu keskeltä. 11 miljoonaa käytävän vierestä.
12 miljoonaa. 13 miljoonaa.
17 miljoonaa. Kiitos, herra. 18 miljoonaa.
19 miljoonaa. Huonoa onnea. Huudetaanko 20?
21 miljoonaa. Ei kiirettä. 22 miljoonaa. Kiitos.
Puhelimen välityksellä on huudettu 26 miljoonaa.
27 miljoonaa rouvalta käytävän vieressä.
Pienikö? 27,5 miljoonaa. Kelpaa.
Viimeinen tilaisuus. Vasara iskee.
Myydään 27 500 000 punnalla.
Myyty numerolle 104.
Maahan!
Kaasua!
Kaikki ulos heti!
Kaikki heti ulos rakennuksesta!
- Kaasuhyökkäys! - Menoksi!
Huomio.
Tyhjentäkää rakennus. Älkää käyttäkö hissejä.
Etsikää lähin hätäuloskäynti.
Kun se jonain päivän väistämättä tapahtuu, on tärkeää olla hermostumatta.
Täytyy vain muistaa se, mitä on harjoitellut.
Vain ja ainoastaan tilanteen salliessa, -
kun tapahtuu tapahtuma tai tilanne, -
meidän tulee ottaa kaikkein arvokkain esine tai esineet ja viedä ne turvaan.
Seis siihen paikkaan.
Taaemmas.
Älä leiki sankaria.
Laske se alas.
Yksikään taide-esine ei ole ihmishengen arvoinen.
Ei...
Älä.
Helvetin idiootti.
Mennään, Riz.
Iltapäivää, siskoseni.
- Kuinkas täällä voidaan? - Ihan hyvin.
- Oletko jo kävellyt? - Olen toki.
Tiedätkö, kuka olet?
- Luulisin. - Mitä mieltä olet kotiinlähdöstä?
Hieno juttu. Tulkaahan, soturit.
Voi saatana!
Helvetin helvetti.
- Haloo? - Hei, Simon. Franck haluaa tavata.
- Missä se on? - En tiedä.
- Olen pahoillani. - Olet varmasti vienyt sen jonnekin.
- Varmasti olenkin... - Veitkö vai et?
- En muista! Sain iskun päähäni. - Sen kuitenkin muistat.
Onhan minulla helvetin iso arpi siitä muistona.
Mitä oikein kuvittelit?
Kävit kimppuuni, vaikka minulla oli haulikko. Suunnitelma oli yksinkertainen.
Sinun tarvitsi vain tuoda maalaus minulle.
Tiedän.
- Missä se on? - En tiedä. En muista.
Olen pahoillani, mutta en muista.
Kaikki tietävät, että muistinmenetys on pelkkää kusetusta.
Eikä ole!
Ei tämä toimi.
- Mitä tarkoitat? - Ei hän muista.
Mistä tiedät sen?
Katso nyt häntä. Jos hän tietäisi, hän olisi jo kertonut.
Tiedätkö mitä?
- Sinut pitäisi tappaa. - Mikset sitten tapa?
Päästä minut kärsimyksistäni.
Sitten voit etsiä itse sen saatanan maalauksesi.
Riz, anna hänelle ruokaa.
Hänen aivonsa ovat suurimmilta osin kunnossa. Pikkuasioista on vaikeampi sanoa.
Emme osaa sanoa. Muistot saattavat palata tai sitten eivät. Se selviää ajan kanssa.
- Ettekö voisi tehdä jotakin? - Muistiin auttaa vain aika.
Kenties jonkinlainen lääkitys?
- Muistinmenetykseen ei ole lääkitystä. - Entä jokin toisenlainen terapia?
Valitse yksi.
- Hypnoosiako? - Se saattaisi kuulemma toimia.
Kerronko hänelle, että kadotin varastamani maalauksen?
- Keksi jotakin. - Entä jos se ei toimi?
Jos se ei toimi?
Hyvä on.
Hän.
- Miksi hän? - En tiedä. Pidän nimestä.
Vai niin.
Kävelet aukean tilan läpi.
Juuri sellaisen, joka olisi aikanaan laukaissut paniikkikohtauksen.
Olet Cape Canaveralissa johtokeskuksen esimies.
Raketti on laukaisuvalmis. Vaikka oletkin innoissasi, -
et laukaise rakettia ennen aikojaan.
Katselet, kuinka hämähäkki poistuu verkoltaan -
ja kulkee hitaasti lattialla kohti sinua.
Sinun ja maankamaran välissä on yli 9 000 metriä ilmaa.
Täydellisesti toimivien suihkumoottorien ääni rauhoittaa sinua, koska tiedät, -
ettet ole nälkäinen.
Tiedät, että nämä ovat stressin ja yksinäisyyden tunteita, -
ja että näet pallon vierivän pitkin viheriötä koloon.
Nimeni ei ole Simon Newton, vaan David Maxwell.
En löydä autoni avaimia.
- Lakkaa naputtamasta sitä. Sano nimesi. - Selvä.
- Nimeni on David Maxwell. - Valmista.
- Entä jos sanon liikaa? - Herätämme sinut.
Herra Maxwell?
- Herra Maxwell? - Se olen minä. Anteeksi.
- Onko jokin vialla? - Ei tietenkään.
- Olen Elizabeth Lamb. - Olen herra Maxwell.
Olkaa hyvä.
- Tulitte siis etsimään autonne avaimia. - Aivan.
Ne ovat täällä.
- Kunpa olisivatkin. - Ripustakaa takkinne naulaan ja istukaa.
- Onko teitä hypnotisoitu aiemmin? - Ei.
Ei ainakaan muistaakseni.
Olette varmaankin yrittänyt muistella avainten olinpaikkaa.
Olen yrittänyt kaikkea, mutta tie on noussut pystyyn.
Aivan.
En halua teidän työskentelevän tänään.
Haluan teidän istuvan mukavasti -
ja sulkevan silmänne.
Selvä. Aloitetaan.
Ajatelkaa jotakuta muuta, joka voisi etsiä puolestanne.
Toista miestä.
Kaltaisenne, mutta silti eri henkilö.
Keskittykää häneen. Antakaa hänelle valta.
Onko hän siellä?
- On. - Joko hän on hypnoosissa?
- Haluatteko nimetä hänet? - Simon Newton.
- Hoitakaa hänet ulos. - Ette!
Simon, tervetuloa istuntoon.
Kiitos. Todella mukava olla täällä.
Haluan sinun rentoutuvan.
Pidän äänestäsi.
Mielesi alkaa nyt ajatella.
Ajattele avaimia. Voit nyt tuntea ne kädessäsi.
Muodon. Metallin.
Näet avaimien värin.
Sininen.
Niillä on sininen avaimenperä.
Mielesi alkaa miettiä sitä, milloin näit ne viimeksi.
Yritän kävellä.
- Ne ovat taskussani. - Kuvittele ne nyt taskuusi -
juuri sellaisena kuin ne olivat, ennen kuin panit ne jonnekin.
Turvalliseen paikkaan, josta löydät ne, kun tarvitset niitä.
Missä sanoit niiden olevan?
Vaatekaapissa.
Mitä vaatekaapissa on, Simon?
Olen pahoillani.
Olinko hypnoosissa?
Ette. Olitte juuri löytämässä autonne avaimet.
Kaivan kaapin läpi.
Olen pahoillani. Mietin maalausta, mutta hän vain puhui avaimista.
Se siitä sitten. Se ei onnistu.
Hän onki Simonin nimen 30 sekunnissa, ja hän löysi auton avaimet.
- Hän saa kyllä kaivettua tiedon esiin. - Sanonko hukanneeni taas avaimeni?
Nokkeluutesi johti tähän, joten saat keksiä keinon tilanteesta ulos.
Sen on parasta toimia!
Saatanan jalankulkijat!
St. Pancrasiin, kiitos.
HUUTOKAUPPAPOMO POLIISIN KUULUSTELTAVANA
EI JOHTOLANKOJA TEOKSEEN "NOITIA LÄHDÖSSÄ LENTOON"
Luulette minun kai vainoavan teitä.
En. Olette vain asettanut itsellenne valtavat paineet.
Totta puhuakseni en etsi avaimiani. Löysin ne, kiitos vain.
Etsin jotain hieman henkilökohtaisempaa -
enkä voi kertoa, mitä. Lupaan, että kyse ei ole pornosta.
Minun todella täytyy löytää tämä esine.
Hypnoosi sopii siihen täydellisesti. Minun ei tarvitse tietää, mitä etsitte.
Sulkekaa siis silmänne ja kuvitelkaa olevanne hississä.
Leveässä hississä, jossa on silkillä vuoratut seinät ja paksu matto.
Ovien sulkeutuessa silmäluomenne alkavat painaa.
OLETKO VAIKEUKSISSA? - Kun silmäluomet alkavat painaa -
ja hissi alkaa matkata alaspäin, -
huomaat, että kyseessä on rentouttava hissi.
KUUNTELEVATKO HE? - Menette kolmannen kerroksen ohi alemmas.
Voisitte jäädä pois, mutta haluatte jatkaa.
Syvemmälle.
KUINKA MONTA? - Rentoudutte yhä syvemmin.
Teistä alkaa tuntua, ettette ehkä halua poistua koskaan.
Hississä on niin turvallista.
Niin mukavaa ja rentouttavaa.
- En halua enää puhua Simonille. - Saatana.
Haluan puhua häntä kuunteleville ja häntä satuttaneille miehille.
Voi helvetti.
VOIN AUTTAA SINUA
Tunnetko olevasi turvassa?
Turvassako?
En usko, että satutatte minua.
Olet ehdottomasti oikeassa. Se olisi järjetöntä.
Silti me olemme sellaisia.
Kaikki me olemme joskus typeriä ja järjettömiä.
Kai se on tuntemattoman pelkoa.
Meitä on neljä, mutta pelkäämme sinua.
- Siihen ei ole syytä. - Mukava tietää.
Simon on epätavallinen kohde. Hän liikkuu transsin ja valvetilan välillä helposti, -
mutta hänen mieltään painavat monet asiat.
Pelkoa. Paheksuntaa. Vihaa.
- Miksi luulet hänen tehneen sen? - Luultavasti ahneuttaan.
- Vaikuttaako hän ahneelta? - Ennemmin tai myöhemmin jokainen on.
Simon halusi maalauksen. Sen pituinen se.
- Itselleenkö? - Ei hän ketään muutakaan auttanut.
- Tunnut olevan siitä melko varma. - Älä tee tuota.
- Pystytkö siihen? - Hypnoterapia toimii.
Mutta?
Ainoastaan siinä tapauksessa, että teemme yhteistyötä.
Hyvä on. Löytöpalkkio on kolme prosenttia.
- Ei riitä. - Huomaatko, mitä tarkoitin?
Ei ole kyse rahasta. Minulla täytyy olla yhdenvertainen asema ryhmässä.
Muuten Simon ei arvosta minua.
Jos haluat edistystä, sinun täytyy tehdä muutakin kuin vedättää muita.
Hypnoterapialla voidaan muuttaa epätoivottua tai häiriintynyttä toimintaa.
Simonin tapauksessa se tarkoittaa unohtamista.
- Tekeekö hän sen siis tahallaan? - Ei tarkoittamassasi mielessä.
Pidämme salaisuuksia monilta, mutta ennen kaikkea itseltämme.
Kutsumme sitä unohtamiseksi.
Simon, haluaisin sinun sulkevan silmäsi.
Hyvä on.
Kuvittele olevasi kotona.
Koti on paikka, jossa tunnet olosi turvalliseksi ja missä hallitset asioita.
Olosi on virkistynyt ja myönteinen.
Kun ovikello soi, tunnet itsesi innostuneeksi.
- Niin? - Paketti Simon Newtonille.
Tullaan.
Hei, herra postimies. Kiitos erittäin paljon.
Olet innoissasi, -
mutta pysyt rauhallisena, koska tämä ei ole mikään tavallinen paketti.
Paketin sisällä on se muisto, jota olet odottanut.
Tiedät, että sen sisältä löytyy se, mitä teit sinä päivänä.
Se, mitä teit maalaukselle. Nyt avaat sen hyvin hitaasti.
Et aio kiirehtiä, -
koska oli suuri harppaus päästä näinkin pitkälle.
Hitaasti, ettet häiritse sisältöä.
Avaat paketin.
- Voinko mennä perään? - Voit.
- Oletko kunnossa? - Kaikki hyvin.
- Kuinka tapasit heidät? - Rizin kautta.
Ostin häneltä ennen huumeita, ja siinä se. Tarvitsin nimittäin rahaa.
- Mihin? - Pelivelkoihin.
Olin... Olen koukussa -
uhkapeleihin.
Olin erittäin hyvä peluri.
En vain ollut tarpeeksi hyvä.
Jos ei ole tarpeeksi hyvä, ei ole sillä tasolla lainkaan hyvä.
Yritin kaikkeni, jotta olisin kyennyt lopettamaan.
- Olisi pitänyt kokeilla hypnoosia. - Niin olisi.
Ensi kerralla sitten. Menin tekemään sen, minkä kaikki huonot pelaajat tekevät.
Lainasin lisää ja korotin panoksia siinä toivossa, -
että onneni kääntyisi. Kun niin ei tapahtunut, -
menin paniikkiin.
Olen velkaa monille ihmisille ja monin tavoin rahaa, -
jota minulla ei ole. Eikä koskaan olekaan. Sitten kuvioihin tuli maalaus.
- Se saatanan maalaus. - Oletko peluri, Simon?
Lyön mistä tahansa vetoa, että saan kaupattua tämän yli 25 miljoonalla.
Punnalla.
Sisäpiirin keikka kuulostaa naurettavalta, mutta se tuntui ratkaisulta.
En tuntenut rikollisia, joten päätin kysyä Riziltä. Hän toi minut tänne.
Hän esitteli minut Franckille.
Franck hoiti velkani maalausta vastaan.
Olen hänelle suuren summan velkaa -
enkä tiedä, mitä teen.
Simon pelkää sinun tappavan hänet, kun hän muistaa.
- Sehän on naurettavaa. - Onko?
- Oletko koskaan tappanut ketään, Dominic? - En ole.
Tai Irakissa tietysti paljonkin, -
mutta eihän tykkimies koskaan näe, kenet on...
- Nate, oletko tappanut ketään? - Määrittele "tappaminen".
Juuri tuon vuoksi hän ei avaudu. Hänen toimintansa on täysin loogista.
Silkkaa itsesuojeluvaistoa.
Miksi luulette hänen edes huijanneen teitä?
Mitä sitten ehdotat? Kuinka saamme hänet tuntemaan olonsa turvalliseksi?
- Paras olisi se, että hän tappaisi teidät. - Se varmasti toimisikin.
Mitä luultavimmin.
Ajatellaanpa vaikka niin, ettemme suostu siihen.
- Mitä sitten? - Hänen pitää nähdä teidät heikkona -
- pahimman pelkonne edessä. - Ei onnistu.
- Hänen täytyy nähdä haavoittuvaisuutenne. - Jos ehdotat luulemaani...
- Olen ammattilainen. Teillä ei ole yleisöä. - Vastaus on ehdottoman kieltävä.
Seuraavaksi kuulette Simonin äänen.
Hän lausuu sanan, jonka olen valmistellut teille.
Kun hän lausuu sen sanan, -
te vajoatte omaan pelon maailmaanne, -
josta vain hän voi tuoda teidät takaisin.
Mansikka.
Simon.
Simon, sano se.
Mansikka.
Tuo oli uskomatonta.
- Oletko kunnossa? - Olen. Miten niin?
Hän ei tiedä.
Olen pahoillani.
Pesenkö selkäsi?
- Miten sinä... - Minulla oli ennen tapana...
Saamme varmaankin nyt pojan olon turvalliseksi.
- On turvallista muistaa. - Luultavasti.
Nyt me edistymme. Pidän siitä.
Pian saamme maalauksen.
Entä Nate-raukka?
Vieläkö hän luhistuu, kun mainitaan marja?
Ei. Pysyvä posthypnoottinen suggestio on vaikeampi.
Etkö kuitenkin voi tehdä sen?
Et tietenkään kaikille.
Viidelle prosentille väestöstäkö? Korjaa, jos olen väärässä.
Aivan. Sitä voi sanoa erittäin hyvin suggestoitavaksi.
Viisi prosenttia. Kuka olisi uskonut?
Mitä saat heidät tekemään?
Kysyn vain. Olen kiinnostunut.
Hyvä on.
Jos olisi oikea henkilö -
ja jos hänestä saisi otteen -
ja hänet saisi lumoihinsa -
ja jos tekee kovasti töitä rauhassa -
ja tekee sen oikein, -
hänet saa haluamaan tehdä lähes -
mitä tahansa.
Mansikka.
Siinä sinä olet avoautossa -
ajamassa pitkin Ranskan maaseutua kauniin naisen kanssa.
Radiossa soi jokin unohdettu kappale.
Aurinko polttaa takaraivojanne lämpimässä tuulessa.
Jokaisen kilometrin myötä -
kaikki ongelmasi tuntuvat niin kaukaisilta.
Pian auringonkukkapelto tekee tilaa rakennukselle, -
joka on tehty kivestä ja tiilistä. Tytön mekko ja pohkeet -
johdattavat sinut käytävän läpi huoneeseen täynnä maalauksia.
Caravaggion "Ihailu".
Cézanne.
Vermeerin "Konsertti".
Van Gogh.
Modigliani.
Manet. Degas.
Itse Rembrandt.
"Myrsky Galilean merellä".
Nämä ovat kadonneet maalaukset, -
jotka on varastettu ja tuhottu, mutta nyt ne ovat yhdessä -
oikeiksi todettuina ja turvassa.
Hän tarttuu käteesi ja johdattaa sinut viimeiseen huoneeseen.
Juuri tässä taianomaisessa turvapaikassa -
tunnet olevasi valmis.
Avaat paketin -
ja otat muistosi esille.
Muistot siitä päivästä ja teoistasi.
Nyt turvassa ja rentoutuneena -
päätät katsoa.
Päätät muistaa.
650 000 puntaa.
Myyty numerolle 88.
Muistan tuon päivän.
Minä muistan. Otan maalauksen.
Kannan sitä edessäni.
Leikkaan kankaan partaterällä.
Piilotan maalauksen.
- Minä jatkan. - Yksikään taide-esine ei ole -
ihmishengen arvoinen. Yritän muistaa sen. Yrittäkää tekin.
Hävitän partaterän.
Meidän tulee ottaa kaikkein arvokkain esine tai esineet ja viedä ne...
- Franck? - Pysykää loitolla.
Laske se.
Simon, hän on katsomaisillaan.
En voi sallia sitä.
Älä.
Turvallisen matkan päästä näet, että sinua on lyöty.
Simon? Simon!
Jatkat kuitenkin katsomista.
Jatkat muistamista.
Minulla on se yhä.
Minä herään, ja minulla on maalaus yhä.
Nousen ja menen ulos. Kuuluu melua.
Minun on lähdettävä. En voi jäädä tänne maalauksen kanssa.
Tunnen sydämeni värähtelevän.
Puhelimeni värähtelee.
Katson sitä.
Lähes kuolen auton takia.
Hän on autossa.
Kuka?
Sinä olet.
Voi luoja. Oletko kunnossa?
- Elizabeth? - En ole Elizabeth.
- Soitanko ambulanssin? - Minä muistan.
Muistan kaiken.
- Veisinkö sinut sairaalaan? - Selvä.
Elizabeth.
- Autanko turvavyön kanssa? - Miksi valehtelit minulle?
- Mitä? - Sait minut unohtamaan.
Se on hänellä mukanaan. Katso, se on hänellä.
Ehkä minun pitäisi vain soittaa ambulanssi.
Avaa takkisi!
- Anteeksi. Ole kiltti ja päästä minut. - Kerro, minne jätit sen!
En halua, että menet.
- Älä välitä hänestä! - Unohda hänet!
Avaa hänen takkinsa!
Mitä sinä teet maalauksella?
Käske hänen kertoa, minne hän pani sen.
Kerro meille, minne jätit sen!
- Kuuletko minua, Simon? - Kuulen.
- Hyvä. Näetkö sinisen ruudun? - Näen.
Näytän sinulle kuvia, ja kuvaamme aivojesi reaktion jokaisesta.
Kuvat vaihtuvat automaattisesti, mutta voit kumota sen -
ajattelemalla tiettyä kuvaa.
10 sekunnin välein, vähiten valittu kuva poistetaan kunnes jäljellä on vain yksi.
Kuitenkin, aina kun ajattelet tätä kuvaa, -
saat sähköiskun.
Mitä useammin valitset sen, sitä suurempi jännite.
- Ymmärrätkö? - Ymmärrän.
Nukuin sohvalla. Olin huolissani sinusta.
Minä näin unen.
Se ei ollut uni.
Olen niin kovin pahoillani.
- Mikä persoona on, Franck? - Se ei ole minun alaani.
- Kaikki on hyvin. - Onko pakkomielle jostakusta hyvä asia?
Ei. Tunteet ovat.
Olemme kaiken sanomamme, tekemämme ja tuntemamme summia.
Kaikki kiedottuna uniikkiin säikeeseen, -
jota tarkistetaan ja muistetaan jatkuvasti.
Ollakseen oma itsensä täytyy jatkuvasti muistaa itsensä.
Se on kokopäivätyö, mutta niin se toimii.
Mursit säikeen, kun löit häntä päähän.
Hän korjaa sen väärillä muistoilla ja fantasioilla.
Tyhjä tila pitää täyttää, -
joten hän täyttää sen minulla.
- Onko hän rakastunut sinuun? - Sitä sanotaan tunteidensiirroksi.
En tiedä, mitä sanoa. Juuri nyt.
Hyvä on, mutta missä taulu on?
Samassa paikassa kuin aina.
Aivan, mutta nyt sinä olet ongelma.
Aivan, mutta voin olla myös ratkaisu.
Jos et ole varma, kokeile jotain perinteistä.
Perinteistäkö? Hyvä on. Entä tämä?
Haluaisitko sinä lähteä joskus kanssani ulos?
Aiotko naida häntä?
- Panetko häntä muistin virkistämiseksi? - Olen samaa mieltä.
Se ei ole perinteinen hoitokeino, mutta näissä olosuhteissa...
- Hae minut kahdeksalta. - Minne haluaisit mennä?
Valitse sinä. Minä en välitä.
Kahvi on tippunut.
- Hyvä on, mutta pidät kuuntelulaitetta. - Älä naurata.
En pidä siitä, että olet kahden hänen kanssaan.
En ole itsekään siitä innostunut.
Mikäli keksit toisen keinon hoitaa tätä pakkomiellettä, -
kuulisin sen mielelläni.
Onneksi annoin sinun valita paikan. Tämä on mukava.
Niin on. En ole käynyt täällä vähään aikaan.
Kiitos oikein paljon.
Mitä suosittelet?
Otan yleensä pihvin, mikä on vale.
En ota yleensä pihviä.
En ole koskaan käynyt täällä.
Tarvitset terapiaa, Simon.
Olen ollut hämilläni viime aikoina.
Kuvittelin, että olen käynyt täällä.
Olisin voinut vannoa, että olen tavannut tuon tarjoilijan ennen.
- Mitä sitten tapahtuu? - Annan hänelle, mitä hän haluaa, -
ja hän on minun.
Sen jälkeen hän antaa minulle, mitä haluan.
- Mitä haluamme. - Noin vainko?
Hän ei oikeasti saa sähköiskuja.
Hän vain uskoo niin.
Tässä. Pysäytä tuohon vasemmalle.
Minä jään tähän. Sopiiko?
- Ei hätää. - Hyvää yötä.
Meillä on ongelma. Hän on mustasukkainen.
Mustasukkainenko? Minustako? Söpöä.
Sen vuoksi hän ei halua maata kanssasi.
Se on monimutkaista, mutta niin hän sanoi.
- Mistäköhän hän sen on keksinyt? - Kysy sitä itseltäsi.
Onko se nyt minun syytäni?
En minä sinua syyttele.
Teet niin aina. Et voi tehdä sitä tämän, tuon tai sen takia.
Aina on jotain, mutta se ei ole koskaan sinun syytäsi.
"Olemme kumppaneita, Franck." "Hänen pitää kunnioittaa minua, Franck."
"Hänen on tunnettava olonsa turvalliseksi." "Meidän täytyy näyttää hänelle pelkomme."
"Parasta olisi, Franck, että hän tappaisi meidät."
Parasta olisi, Elizabeth, että hypnotisoisit sen miehen -
palauttaisit maalauksen ja lopettaisit aikani tuhlaamisen.
Odota.
Jessus.
- Voi saatana. - Simon, Nate täällä. Meidän täytyy puhua.
Tule ylös.
Ei saa missään vaiheessa unohtaa, -
että olet rikollinen.
- Onko sinulla poikaystävää? - Nytkö kysyt?
Ei. Olen sinkku.
Miten se on mahdollista?
Olin suhteessa.
Hän oli väkivaltainen, joten nyt en ole.
Annatko hänen osoitteensa?
Hyvin kilttiä, mutta ei kiitos.
Sinun pitäisi päästä tasoihin. Suuttua hieman.
Suuttuneena olisin uhri. Olen siirtynyt eteenpäin.
Siinä on ainoa oikea voitto.
Miksi sitten teet tämän?
Vaihtelun vuoksi.
Kun työskentelee liikalihavuuden ja paniikkikohtauksien kanssa, -
ymmärtää tämän viehätyksen.
Voinko kertoa jotain?
Mieluummin et.
Kuule...
Minä...
Voimmeko...
"Voimmeko tavata uudestaan?"
En halunnut sanoa täsmälleen noin, mutta...
Tiedät kuitenkin.
Uskoisin niin.
Hyvä.
Ole varovainen.
Kuvan lähentyessä ja kirkastuessa -
huomaat katselevasi sitä, mitä hän teki sinulle.
Katselet hänen tekemiään kauheita tekoja. Kuitenkin jokaisella iskulla, -
jotka näet osuvan itseesi, -
sinusta on tullut entistä määrätietoisempi.
Tiedät, että on mahdollista muuttaa elämääsi ja jatkaa eteenpäin.
Et anna tämän määritellä sinua.
Et annan sen muiston vahingoittaa itseäsi, kuten itse teko vahingoitti.
Simon?
Onko tämä kaikki osa suunnitelmaanne?
- Mitä tarkoitat? - Teitä kahta.
Suunnittelette yhdessä. Kaivatte tiedon esiin ja jätätte minut heitteille.
- Simon, voisitko rauhoittua? - Kauanko olet pannut Franckia?
- Mistä tuo tuli? - Eikö se ole totta?
- Tiedät, ettei se ole. - Miksi Nate valehtelisi sellaisesta?
Hän haluaa eroon Franckista. Hän haluaa maalauksen itselleen.
- En usko sinua! - Mitä et usko?
Ihmisen ahneuden olemassaoloonko? Kasva aikuiseksi, Simon!
Olet viikon ajan keksinyt tekosyitä olla koskematta minuun, -
ja nyt kun se hetki koittaa, turvaudut johonkin hulluun fantasiaan...
Odota.
Tiedän, mitä haluat.
Minun täytyy tehdä eräs asia.
Mistä tiesit?
Kerroit minulle.
Sulje silmäsi.
Rentoudu.
- Tiedätkö nyt, missä se on? - Ehkä.
Kerroitko hänelle?
- Haluatko puhua? - Taitaa olla sen aika.
Olemme kaikki paikalla. Haluatko selittää tilanteen?
- Haluan. - Hyvä.
Haluan todella...
- Anteeksi. Minua hermostuttaa. - Ei se haittaa.
- Selvä. Saanko käydä... - Ole hyvä.
Hetki vain.
- Kauanko tässä kestää? - Ei hätää. Käskin hänen odottaa.
- Hän takuulla valehtelee. - Hänen on parasta puhua totta.
- Jos hän valehtelee, tapetaan hänet. - Emmekö tapa hänet joka tapauksessa?
Aivan.
Vittu!
- Haloo? - Minä täällä.
- Simon, missä olet? - Franckin luona.
- Mitä sinä siellä? - He aikovat tappaa minut.
- Eivät. - Aikovat.
He suunnittelivat niin koko ajan. Etkö huomaa?
- Tämän takia minun piti piilottaa maalaus. - Simon, rauhoitu.
- Missä olet nyt? - Käytävässä. Ovet ovat lukossa. Kaikki.
Mene yläkertaan Franckin makuuhuoneeseen.
Siellä on uima-allas ja käytävä.
- Näetkö yöpöydän? - Näen.
Avaa laatikko.
Alempi laatikko.
- Onko siellä ase? - On.
- Osaatko käyttää sitä? - En tiedä. En ole koskaan käyttänyt.
- Soitanko poliisille? - Älä.
Näin on parempi.
- Elizabeth? - Niin?
Minulla on kerrottavaa.
Oletko valmis?
- Muistan, mihin panin sen. - Ei sinun tarvitse kertoa.
Tarvitsee.
Emme välttämättä enää näe.
Minun on kerrottava, missä se on.
Kerro.
Se on parkkihallissa olevassa punaisessa Alfa Romeossa Marble Archissa.
- Rakastan sinua, Simon. - Minäkin sinua.
Pyydän, Simon.
Rauhoitu. Olet käsittänyt väärin.
Nainen käyttää sinua hyväkseen. Ihan niin kuin meitäkin.
Hän on käyttänyt sinua hyväkseen alusta asti.
Minne hän on mennyt?
- Hän ei saa karata kaiken vaivan jälkeen. - Minä tiedän, Franck.
- Tiedän, mitä aioit tehdä minulle. - Hän istutti tuon ajatuksen. Se ei ole aito.
Hän ei palaa saatuaan sen.
- Jos haluaisin tappaa sinut, miksi elät? - Hän rakastaa minua ja minä häntä.
Noin hän ajattelee sinusta.
Ase on minun. Se on tyhjä. Hän otti sen minun asunnostani.
Mihin vittuun luulet olevasi menossa?
- Kuka tietää? - Nainen tietää.
Anna hänen olla!
Hän löysi sen tullessaan tapaamaan minua ensimmäistä kertaa.
Muistatko? Luulit löytäneesi vain autosi avaimet.
- Olet oikeassa. Se on autossa. - Auto on tarkistettu, eikä se ole siellä.
Ei se ole hänen autossaan, vaan toisessa autossa.
Siinä punaisessa.
- Missä se on? - Älkää! Minä voin näyttää.
Vie hänet pukeutumaan.
Mene hakemaan se ja ota mies mukaasi.
- Mitä tämä on olevinaan? - Onneksesi olet vielä mukana, Franck.
Mene hakemaan se.
Tuo se tänne, ja lupaamme pitää hänestä huolta.
Sano jotain.
Siirappista meininkiä.
Nainen ei millään luovuta.
Mene hakemaan se, pomo.
Kuten hän sanoi, onneksesi olet vielä mukana.
- Otatko juotavaa? - Kiitos.
Näetkö, mitä hän antaa minulle?
Niin hän ajattelee minusta.
- Minä en koskenut häneen. - Odota!
Sinä tiesit.
Sinä.
Sinä tiesit...
Mistä pitäisin. Etkö vain?
Auta minua.
Alas portaita!
Älä! Pyydän. Älä tee sitä.
Hän voi auttaa meitä.
Pyydän.
Olin hölmö. Olen ollut poissa maasta.
Olen idiootti. Kaikki on sekaisin. En löydä lippua.
- Tarvitsen auton. - 1 848 puntaa.
En tee tätä virhettä toiste.
Ei täällä.
Franck tietää hyvän paikan.
Sinä voit ajaa.
Sinä myös. Mene taakse istumaan.
Sido kätesi rattiin tiukasti.
Tiukempaan.
Haluaisin tietää, mitä tapahtui.
Se kaikki lienee päässäni.
Jotain on piilotettu sisälleni.
- Mikä se on? - Muisto.
Muistoko? Tukahdutettuko?
Joskus on parempi, ettei muista kaikkea.
- Älä! - Franck, olet elossa, koska sallin sen, -
mutta voin muuttaa mieltäni. Minulla on vapaa tahto.
- Eikö olekin? - On.
Katsotaan onko.
Johdata minut muistooni.
Se tapahtui puolitoista vuotta sitten.
Halusit vain lopettaa uhkapelaamisen.
- Kaikki peliin. - Valitsit hypnotisoijan sattumanvaraisesti.
Menet tapaamaan häntä.
- Simon Newton. - Kiitos.
Päivää.
- Olen Elizabeth Lamb. Mukava tavata. - Simon Newton. Päivää.
- Istu alas. - Kiitos paljon.
- Mistä haluaisit puhua? - Minulla on kohtalainen ongelma -
nettiuhkapelien kanssa.
Minulla on silti varaa illallisiin ja muuhun.
Tulette toimeen hyvin. Teillä on välitöntä kemiaa.
Aloitatte hoidon. Riippuvuuttasi on vaikea murtaa.
- Siihen tarvitaan monia käyntejä. - Kippis. Voisimme tehdä tämän drinkeillä.
Teistä tulee läheisiä.
- Kaipaan sinua, kun en ole täällä. - Liian läheisiä.
Aloitatte suhteen.
Seksuaalisen suhteen.
- Pysy siinä. - Nainen tietää, että se on väärin.
Hänen ei pitäisi tehdä näin asiakkaan kanssa, mutta tekee silti.
Sikstuksen kappelissa on paljon paljasta pintaa, muttei karvoitusta.
Karvoitus muistuttaa biologiastamme ja alkuperästämme.
Ilman karvoitusta löytyy täydellinen puhtaus.
Taide on tietysti mennyt eteenpäin. Oikeastaan kaikki on Goyan syytä.
"Alastoman Majan" jälkeen karvoitusta on löytynyt.
Juuri se. Se on modernia taidetta. Ei enää täydellisyyttä.
Ymmärrän.
Nainen olisi tehnyt mitä tahansa vuoksesi.
Rakastut eräänlaiseen täydellisyyteen.
Sellaiseen, josta pidät.
- Oletko norsu? - En ole. Goyan "Noitia lähdössä lentoon".
Sitten sinusta tuli omistushaluinen.
Epäluuloinen päivin ja öin. Pelkäsit menettäväsi hänet.
Se piinasi sinua.
Sinusta tuli mustasukkainen.
- Kenelle tekstaat? - Työjuttuja.
Alat uskoa, että olet riippuvainen hänestä.
Ilman häntä kuolisit.
Alat vihata häntä yhtä paljon kuin rakastat häntä.
Eräänä iltana syytät häntä toisen miehen katsomisesta.
Pidä suusi kiinni! Istu alas. Eikö olekin upea pari?
Katso häntä nyt. Anna silmiesi levätä hänessä!
Minä lähden.
Nainen tietää, että hänen on lähdettävä.
Hänen on lopetettava suhde, mutta et anna hänen mennä.
Panet vastaan.
Pyydät anteeksi. Kirjoitat pitkiä kirjeitä, joissa vannot, ettet tee enää niin.
Itket ja soitat.
- Naista pelottaa. - Puhuisin kanssasi kaksi minuuttia.
- Hän on todella peloissaan. - Päästä minut sisään.
Hän tietää, että jos tämä jatkuu, -
se voi päättyä vain yhdellä tavalla.
Haluan vain nähdä, että otat anteeksipyyntöni vastaan.
Haluan nähdä sen silmissäsi. Sitten lupaan jättää sinut rauhaan.
Hän tietää, että lopulta -
tapat hänet.
Lopeta! Simon, satutat minua.
- Kaikki ei ole kunnossa. - Poliisia ei kiinnosta.
Lakimiehet kehottavat häntä muuttamaan nimeään ja lähtemään maasta, -
mutta hän ei tee niin.
Hän ei aio olla uhri toistamiseen.
Hän ottaa sen sijaan hallinnan.
Hän muuttaa hoitoa, jota vaadit jatkettavan.
Simon, et halua unohtaa uhkapelaamista, -
vaan minut.
Haluat unohtaa minut.
Sait minut unohtamaan.
Hän saa sinut haluamaan unohtamista.
Unohdat minut.
Unohdat meidät. Olet paljon rentoutuneempi. Niin paljon vapaampi.
Poistu.
Ajan myötä päivä päivältä -
viikko kerrallaan unohdat.
Soitat harvemmin.
Intohimosi laantuu.
Myöhästyt terapiasta.
Eräänä päivänä et saavu ollenkaan.
Olet viimein tainnuttanut muistosi minusta.
Sinä tiesit.
Tiesit, että palaisin jonain päivänä.
Muistosi ei tuhoutunut.
Se oli lukkojen takana.
Jos siihen käyttää riittävästi -
voimaa ja väkivaltaa, -
lukko murtuu.
Muisto palaa.
Ei täysin. Ei kokonaan. Juuri tarpeeksi -
tunteaksesi olosi huijatuksi.
- Tarpeeksi tullaksesi vihaiseksi. - Franck!
Miltä hän näytti?
Sinulta.
Voi luoja. Oletko kunnossa?
- Elizabeth. - En ole Elizabeth.
- Soitanko ambulanssin? - Minä muistan.
- Muistan kaiken. - Veisinkö sinut sairaalaan?
Muiston palatessa...
- Autanko turvavyön kanssa? - Miksi valehtelit minulle?
- Mitä? - Sait minut unohtamaan.
Ehkä minun pitäisi vain soittaa ambulanssi.
- Päästäisitkö irti? - En halua, että menet.
En halua, että menet!
- Sitten... - Anteeksi. En ole Elizabeth.
Muutaman kuukauden kuluttua palasit.
Herra Maxwell?
Se olen minä.
Onko jokin vialla?
Ei tietenkään. Olen Elizabeth Lamb.
Tulitte siis etsimään autonne avaimia. Ne ovat täällä.
Pysäytä.
Voitko antaa hänelle avaimet, Franck?
Se on takakontissa.
Onko se siellä, Elizabeth?
Elizabeth, onko se siellä?
Olen pahoillani.
En halua sitä.
En tainnut koskaan haluta.
Ehkä voit selittää asian joskus.
Ei!
Älä.
Simon, sinun ei tarvitse tehdä tätä.
Haluan unohtaa, että sinä teit sen.
Ei.
Ole kiltti!
TUO
SE MINULLE
Tuo se minulle.
- Oletko kunnossa? - En!
Voinko kertoa jotain?
Mieluummin et.
Paketti Le Perelle.
Kiitos.
Hei, Franck.
Eikö se näytäkin hyvältä?
Seinälle ripustettuna.
Ajattelin, että se muistuttaisi hänestä liikaa, -
mutta se tuokin sinut mieleeni.
Haluat varmaan minun palauttavan sen.
Tai myyvän sen ja jakavan rahat kanssasi.
Mutta -
tiedät, etten voi tehdä sitä.
Sillä on liikaa tunnearvoa.
Tein sen eteen kovasti töitä.
Simon, unohdat minut.
Unohdat meidät.
Vaikka olet unohtanut rakkaasi, -
pelaat uhkapelejä, valehtelet, huijaat, -
ja varastat.
- Myyty! - Varasta rakkaallesi taulu.
Simon. Taulu naiselle, jota satutit.
Naiselle, jonka jätit jälkeesi.
TUO SE MINULLE
Ehkä löydät minut jonain päivänä.
Toivon niin.
Jos se tuntuu liialta -
ja toivot, ettemme olisi tavanneetkaan -
ja ettei tätä olisi koskaan tapahtunut, -
voin saada sen katoamaan, Franck. Kosketa vain näyttöä.
Paina tästä -
ja kuuntele ääntäni.
Valinta on sinun.
Haluatko muistaa -
vai unohtaa?
Joukkohypnoosin vallassa: WWW.DIVXFINLAND.ORG